Jävlar!
Jävlar i helvete!
Ni får dokumenten om ni lånar mig 20 000.
-Låna? Tänker ni betala tillbaka? -Jag skiter i era stålar och foton.
Utom en bild på er när ni var liten.
Nio år, 27 kilo.
Ni var vacker redan då. Om jag får det kan jag gå ner till 10 000.
Okej.
-Va? Vad sa ni? -Var och när?
I tunnelbanan. I kväll, kan ni det? Klockan tio.
Gör er inget besvär.
Har ni dokumenten?
-Var det lätt att hitta hit? -Ja. Har ni dokumenten?
-Tack. Jag älskar det här fotot. -Dokumenten!
Ni är hård mot mig.
Jag såg fram emot att träffa er igen i lugn och ro.
Men nu pratar ni bara om dokumenten. Ni förstör allting.
Detsamma! Måste ni spränga kassaskåp när ni går på fest?
Det hör inte hit. Jag tycker inte om kassaskåp.
Jag förstår mig inte på er humor.
-Är det här humor, då? Vi sa 10 000. -Vi drog av för omkostnaderna.
Tack för att ni kom.
Både kontoret och bilen är förstörda. Räcker inte det för idag?
Varför bjöd ni mig på festen?
För att...jag tyckte att ni var...
Men inte nu längre.
Jag tycker bra om er, Fred. Men ni är odräglig.
Ni är mycket vacker i er klänning och massor med smycken.
Tack.
-Ni är alltid lika rufsig. -Då har ni inte sett er själv.
-Ses vi igen? -Det tror jag inte.
Men det tror jag.
Stanna!
Fred!
Det gick bra. Det gick bra! Gå och titta där borta.
Hur står det till, monsieur Roland?
Ge mig boken.
-Rullskridskoåkaren nu igen? -Han begår elva brott i veckan.
-För ni statistik nuförtiden? -Givetvis.
Ni får verkligen betalt för att inte göra något.
Gå och hämta kaffe och sluta käbbla.
Då sätter vi igång.
-Vilka får vi i kväll? -Batman och Robin.
-De bästa. -Det blir tufft.
-God kväll, kommissarien. -Hej då.
Hallå? Det är Fred.
-Väckte jag er? -Vad tror ni?
Förlåt. Jag fick lust att prata med er.
Det är inte klokt! Vad väntar ni er, egentligen?
Vill ni se hur långt jag kan gå? Se mig bryta ihop?
-Jag fick lust att prata med er. -Klockan två på natten?
-Ja. -Okej. Prata då.
-Vad heter ni i förnamn? -Héléna.
Héléna...
Jag älskar er.
-Var det han? -Ja.
-Nåt nytt? -Han säger att han älskar mig.
Är det nån där?
Vem är du?
Fred.
-Vad gör du här? -Semester.
-Måste du åka så fort? -Här kan vi inte vara.
Varför inte det?
Jag gillar inte det här kvarteret.
Vänta, jag orkar inte mer.
Hur kom du hit?
Så där, av en slump.
-Hej då. -Hjälper du mig av med de här?
Du är ingen duvunge precis.
Tjena, Store Bill.
Tjena.
Det är en polare. Han har problem. - Visa honom.
Vi har tappat snubben i andra änden.
Store Bill. Jobba mer med det här partiet.
-Det är en polare, säger jag. -Vad mysigt du har det.
Jättemysigt.
Visa honom vad du kan.
Kom hit.
Kanon, Store...Bill! Kanon...
-Jag är hungrig. -Vill du ha underhåll också?
-Vad gör du här? -Det var en bra fråga.
-Kan man lita på dig? -Nej. Men säg ändå.
-Ett reportage om tunnelbanan. -Med handklovar på dig?
-Vem var det på fotot? -Min fru.
Är du gift?
Nej...förlovad.
-Vart ska du med flaskorna? -En polare fyller år. Häng med.
Jag älskar födelsedagar.
-Jaså, du kom! -Jag har en polare med mig.
Grattis.
Tjena, Store Bill!
-Känner du honom? -Lägg av!
-Vad bra du spelar! -Tack.
-Vad är det för snubbe? -En reporter.
Jag känner en riktig sångare. Vi ska ha ett band ihop.
Han har skrivit den här.
-Vilken tid ringde han? -Klockan var säkert fyra på natten.
-Och han sa inget om pengarna? -Nej.
Han var beredd att ge er papperen men ville träffa er först - ensam.
Vad fan gör ni här, då?
Hur kan man bo i ett sånt här kyffe?
Aldrig nån sol. Det är värdelöst.
Nog lättar det upp med lite ljus?
Det rensar rören.
Vad har du för kläder?
Se efter om du hittar nåt.
Så kan du inte gå. Du ser ut som en turist.
-God dag, mademoiselle. -Madame.
Jag söker kommissarie...Gesberg.
-Vad gäller saken? -Det är personligt.
Han är inte här just nu men han kommer tillbaka.
-Vill ni vänta på hans kontor? -Ja tack.
-Är du redan uppe? -Ja.
-Du passar jättebra i kavajen. -Tycker du det?
Jag vill prata om en sak som kanske intresserar dig.
-Vi kan väl ta det över en kaffe? -Ja.
-Kaffe? -Nu vaknar han.
Varje fredag kl. 19 kommer två vakter från centralkassan.
De står längst bort på perrongen och åker en station.
Men då är det för sent att göra något.
Men när de står på perrongen måste de vänta ett par minuter på tåget.
Då snor man väskan med stålar och tar sig ut genom tunneln.
Det är lätt, jag hittar i gångarna som i min egen ficka.
Vad säger du? Är inte det den perfekta stöten?
Lägg av, för fan!
-Har du nåt vapen? -Ja.
Få se.
Här?
Tre kulor?
Var försiktig.
Vet du hur det är att säga "jag skjuter skallen av dig"?
-Ligg still! -Sluta.
Är du rädd? Jag med - att den ska gå av, av sig själv.
Händerna är alldeles fuktiga. Det vore synd.
Sluta nu.
Lägg av! Man blir ju tokig.
Vilken tjurskalle!
-Vad är det med dig? -Jag snodde brudens väska nyss.
-Varför valde du henne? -Jag tar det jag kommer åt.
Mademoiselle?
"Polisintendent." Jag glömde att han har blivit befordrad.
-Hur mår den käre Lorenzini? -Min man känner honom, inte jag.
Det är ingen förlust. Vad gäller saken?
Kommissarien.
Jag måste kolla upp en sak i registret.
Berätta allt för mig.
Den här vägen.
Vänta här. Jag ska hämta polisen.
-Kommissarien... -Vad är det nu då?
-En stöldanmälan, M. Batman. -Rullskridskoåkaren?
-Jag kommer. -Ta med kaffe på tillbakavägen.
-Kaffe? -Ja, riktigt. Det andra smakade...
Soppa! Det har jag sagt i ett halvår nu.
Gå, då!
-God dag. -God dag.
Fyll i den här blanketten.
Här skriver ni förnamn och efternamn. Det kan ni.
Innehållet i väskan, på ett ungefär. Här beskriver ni hur det gick till.
Sen skriver ni under. Fyll i båda två. Karbonpapperet är slut.
Finns det nån chans att man hittar väskan?
Kanske inte väskan, men tjuven ska jag nog sätta dit. Jag kommer sen.
Han ser trevlig ut.
Fotot är taget på min bjudning. Han har nog samma kläder på sig.
Då ska vi jaga honom.
Det borde vara lätt att hitta en man i smoking i tunnelbanan.
Det är stort här. Till och med vi går vilse ibland.
Adress och telefonnummer, tack.
-Ni har inte skrivit under här. -Förlåt.
Bra. Vi hör av oss så fort det händer något.
-Tack. Adjö. -Adjö.
Adjö.
Batman.
Om du stöter på den här jeppen kommer du hit med honom.
Batman här.
Chefen! Det är Batman.
-Vem är det? -Rullskridskoåkaren är framför mig.
Vad gör jag?
-Följ efter skridskoåkaren. -Tack, chefen!
Robin, hör du mig?
Skicka gubbar till Vincenneslinjen, utgång "Linjebyte" .
-Du kan få Antoine och Gérard. -Jag behöver fler.
-Fan! Jag har tappat antennen. -Skit i det.
Stopp!
Det är kört för honom.
Sprid ut er.
Bakom! Snabba på!
Satan!
-Han hoppade över... -Satan!
Helvete!
Inte nog med att du missade den ene, du missade den andre också.
Batman, du är värdelös.
Köp blommor, mademoiselle.
Jag kommer om fem minuter.
Hur mår du? Ska vi ta nåt att dricka?
-Jag måste jobba. -Säg inte nej. Då blir jag sårad.
Låt oss vara ensamma i fem minuter.
Det finns aldrig nåt att öppna med.
Du är utrustad, ser jag.
Snygg kostym har du också. Vad är det för material?
-Räv. -Den var kul.
Du passar i den. Precis din storlek.
Vilken storlek kan han ha?
En liten 42:a.
-När köpte du kostymen? -I morse.
-Är säljaren kvar i närheten? -Vet inte. Är det viktigt?
Tror du att jag lämnar kontoret bara för att sträcka på benen?
-Vad har han gjort? -Dumheter. Vill du veta detaljerna?
Jag frågade bara. Jag hänger med i samtalet.
Du har inte skridskoåkarens nya adress?
-Har inte sett honom på en vecka. -Och skräddaren?
Vi står inte varann särskilt nära.
Nu blir jag verkligen besviken.
Jag blir arg när jag blir besviken. Då brusar jag upp för minsta sak.
Jag kan till och med bli otrevlig-
-och missbruka min styrka och min makt.
Det är hemskt vad mycket våld som slumrar inom oss alla.
Detta blinda och förödande våld...
Det finns bara ett sätt att få mig lugn.
Jag måste avreagera mig på någon - vem som helst.
Första bästa som kommer i min väg.
Livet är hårt, eller hur?
Jag känner honom inte. Han sålde sin kostym i morse, det är allt.
-Fråga skridskoåkaren. -Och var är han?
Inte vet jag.
Det är sant.
Jag ska luska lite. Jag ska göra mitt bästa.
Då ska jag be mina nerver att göra minsta möjliga. Vill du ha nåt mer?
Är ni klara? Får jag be er betala, jag måste stänga.
Förlåt.
Helvete!
Kan du inte se dig för?
Jag är hemskt ledsen...
Du blöder näsblod.
Vad gör du här, förresten?
Jag har gått vilse.
Har du redan gått och lagt dig?
Det här är... - Vad heter du i förnamn?
-Héléna. -Fred.
Jag heter Jean-Louis.
Vill du dricka nåt? En droppe whisky?
Ja tack.
Vad sysslar ni med då, monsieur Fred?
Jag sätter upp ett band.
Det låter intressant.
Tack.
Pressar ni fram toner som ni pressar folk på pengar?
Jag kan inte sjunga.
Jag var med om en olycka när jag var liten. En bilolycka.
Det var min pappa som körde.
Han slog vad om att han kunde köra under en lastbil med sin Citroen DS.
Han vann.
Jag låg fem timmar på operations- bordet, fem månader på sjukhus.
På fem år kunde jag inte säga ett ord.
Olyckan hände samma dag jag fyllde fem år. Knäppt, va?
Siffrorna styr mitt liv. Alltid fem.
Sen den dagen älskar jag födelsedagar.
Jag drar. Jag orkar inte höra på dina dumma historier.
-Går ni aldrig på bio? -Jo.
Upp med händerna, då!
Jag är glad över att träffa er igen.
-Jag med. Var är dokumenten? -I min smoking.
-Var är smokingen? -Hos en vän. Musikaffärens ägare.
Ta på dig dem. Lägg armen runt lådan.
Handklovar är visst en fix idé hos er.
-När jag får papperen blir du fri. -Duar vi varann helt plötsligt?
Héléna?
-Trodde du på min bilolycka? -Nej.
-Är det ni som är chefen? -Ja.
-Jag kommer från Fred. -Fred?
-Han som lämnade sin smoking här. -Den ljushårige? Han har inget här.
-Tack, Store Bill. -Du måste sluta med dina dumheter.
Jag fattar ingenting.
Tycker ni det är lustigt?
Vi går och tar en fika.
Ni får tre sekunder på er...
En...
Vilket elände!
Lägg undan leksaken. Den behövs inte här.
Dessutom skjuter man inte på en blomsterförsäljare.
Titta, så ni ser ut! Titta bara.
Ni har fått fettfläckar.
Här. Jag lämnar in jackan på kemtvätt.
Nej tack.
Känner ni Fred? Den ljushårige som var här nyss.
Fred? Det är en gammal polare. Vi har känt varann i flera år.
Är han alltid sån?
-Vad vet ni om honom egentligen? -Nästan ingenting.
Underbart!
Inga känslor, ingen vänskap, ett uns passion...
Ni är som gjorda för varann. Ska det vara en bukett?
Vad fan sysslar hon med?
Det är stängt. Försvinn härifrån. Ut med er.
-Va...vad gör du här? -Jag håller damen sällskap.
-Du dricker upp min whisky. -Din dåliga whisky? Sällan.
Har ni grälat färdigt nån gång?
Lägg blommorna i badkaret med en tablett varje kväll.
-Stick. Stick, då! -Han är förtjusande.
Jag lämnar kvar väskan ifall ni får problem.
Han dricker upp allt och sen har jag inget att bjuda på.
Om det fortsätter måste jag flytta.
Finns det ingenstans man kan äta middag?
Vad väntar du på?
Hämta mig i baren klockan åtta - nej, nio. Vi ses i morgon.
Du får inget foto på mig. Du har redan ett.
-Vad är det du har i kikaren? -Ingenting.
-Dina ögon har ändrat färg. -Tycker du inte om det?
Nej.
På dig är det ansiktet som har ändrat färg. Du strålar.
Det verkar som om papperen inte alls intresserar dig längre.
Det är kanske mig du är intresserad av.
Ja.
-Är det mig du vill ha? -Ja.
Du får mig inte.
Ska vi dansa?
-Varför älskar jag dig? -För att jag är en underbar flicka.
-Varför älskar inte du mig? -Jag orkar inte.
-Är du lat? -Oerhört.
-Vem lagar maten hos er? -Kokerskan.
-Och städar? -Städerskan.
Och älskar?
Får jag lov?
-Tjena, grabbar. -Nu kommer han också!
Vem är det där?
-Askungen. -Hon har en sån här picka i väskan.
Trolleristaven.
God morgon.
-Kan jag få en kaffe? -En kaffe, ja.
Er man väntar på er där borta.
Ni kunde inte låta bli. Kliade det i fingrarna på er?
Sovit gott?
-Var ska jag börja? -Från början.
-Jag har träffat en pojke... -En croissant?
-En bit kaka? -Nej tack.
Ingen vill ha vår jättegoda pudding.
Jag träffade honom utanför huset.
Jag hade handlat inför födelsedagen och han hjälpte mig med paketen.
Han var trevlig och jag bjöd honom på min födelsedagsbjudning.
Och på din födelsedag sprängde han kassaskåpet.
-Han har gett tillbaka innehållet. -Utom mappen.
-Den har han tappat. -Det här låg i brevlådan i morse.
...50 miljoner i små valörer
...om ni vill ha era papper.
Jag återkommer - Fred.
Nu är du allt nöjd.
Jag är en fattig liten tjej som den Stora rika farbrorn tagit hand om.
Du kväver mig, Stora rika farbrorn.
Du krossar mig.
Ge mig luft!
Jag bedrog dig inte ens i natt. Jag har inte ens lust att bedra dig.
Men jag tittade på fyrverkeri hela natten.
Det var så skönt...
...för jag är less på ditt liv, dina knep och din vänlighet.
Jag är till och med less på dina pengar.
Du kan ju skilja dig. - Kan jag få notan.
Jean!
Ta hand om den unge mannen, fort.
Vi ska på middag i kväll. Var klar klockan åtta.
-Du kunde le lite. -Då spyr jag bara. Är det bättre?
-Vad är det för frisyr? -Irokesisk.
-Ugh. -Hur står det till?
Kära vän, så trevligt att se er.
-Kom, Raymond. -"Raymond!"
Affärer... Ni verkar må bra. Har ni varit på Rivieran?
Just det.
I Paris har det regnat hela tiden. Ska jag ta kappan?
-Fryser ni? -Nej! Jag stannar inte länge.
"Köp inte av den antikhandlaren. Det är en skurk", sa hon.
Jag tål det inte.
Brigitte!
-Vilken klass går du i nu? -Sista året. För tredje gången.
-Nästa dag... -Stopp!
Berätta det för bordsgrannen. Jag skiter i det.
Vad är det, älskling?
Har det hänt något, Mme Kerman?
Jag sa bara till er fru att jag skiter fullkomligt i det hon säger.
-Be genast herrn om ursäkt, Héléna. -Om ursäkt? För vad då?
För att jag har stått ut med hans fru i tre timmar?
Sätt dig här, så får du se.
Gå genast från bordet.
Herr polismästare, er middag är värdelös, er kåk är värdelös-
-och jag skiter i er allihop.
God kväll.
Ni väntar på kommissarien, förmodar jag.
Jag vet inte om han kommer tillbaka i kväll.
Ni kan prata med mig. Jag är praktiskt taget hans högra hand.
-Känner ni till Quimper? -Ja.
-Och Saint-Raphael? -Ja. Jag vet att det är på Rivieran.
Jag tappade passet på vägen däremellan.
Tappade ni passet mellan Quimper och Saint-Raphael?
Just det. Jag vet att det inte är ert område.
Men kommissarien har gett er så mycket beröm.
Jaså?
Det blir inte lätt. Vad hade ni för bil?
-En liten bukett? -Skulle jag köpa blommor?
Nej, men du verkar vänta på någon. Du lär få vänta länge.
-Vad kostar buketterna? -20 franc. Plus en liten calvados.
Det var smart. - En dubbel calvados, René.
-God kväll. -God kväll, kommissarien.
Damen har tappat sitt pass mellan Quimper och Saint-Raphael.
Hon körde bil och...
-Två kaffe. -Två kaffe, jaha.
-Har ni nåt att berätta? -Ja.
50 miljoner! Ni borde betala genast så som han höjer budet hela tiden.
Några män jagar honom...
...för att skjuta honom. Precis som i en cowboyfilm.
Eftersom ni är sheriff är det bäst att ni hittar honom innan de gör det.
Bäst för vem?
För alla.
För om ni inte ingriper...
...lär ni få ta er badsemester i Waterloo.
-Hur många jagar honom? -Ett tiotal män.
Har vi tur hittar de honom inte förrän i morgon.
-Vi stänger om 20 minuter. -Vi får hoppas det.
STÄNGT
Upp och hoppa, mesproppar!
Sprid ut er.
Vi håller ihop.
Mina herrar, här är Paul - sångaren.
Det där är Jean-Claude på gitarr, Emile på slagverk...
...trummisen som inte vill säga vad han heter, monsieur Saxofon...
...och den odräglige Erico, kompositör och basist.
Sätt dig.
Chefen! Jag har hittat gömstället. Titta vad jag hittade.
Han är ju aldrig här!
Vad fan gör du?
Polisen, handklovar, fängelse.
Legitimation, tack.
Legitimation.
Där!
Satan! Helvete!
-Spärra av hela plan två. -Hallå, Robin här.
Har ni sett någon?
Det är bra. Nu är det bara en kvar.
Identitetskontroll!
Gör ert jobb.
-Jag har varskott patrullen. -Fan, vad jobbig du är!
Jakten är över.
Ibland är du faktiskt jävligt jobbig.
Är han här?
Påven.
Inte vet jag. Jag har bara sett kommissarien.
Pucko!
Batman! Är det du som har gett mig de fina rullskridskorna?
Nu har jag två par. Vilken hejare på rullskridskor jag kommer att bli.
Har du läst breven?
Svara när kommissarien talar till dig!
Monsieur Batman, vill ni vara ytterst vänlig och hämta kaffe åt mig-
-med mjölk och två sockerbitar.
Vilken jävla idiot!
-Jag har känslig näsa. -Varför sa du inte det?
Är du nöjd nu? Hånskratta åt mig, du bara.
I åtta månader har du hånskrattat åt oss. Lika länge har han jagat dig.
Tänk dig in i hans situation.
Var har du knyckt breven?
-De låg på golvet i en gång. -I en gång?
"50 miljoner i små valörer om ni vill ha era papper. Fred."
-Jag heter inte Fred. -Inte jag heller.
Kommissarie Gesberg, här. Jag söker madame Kerman.
Hur står det till?
-Sa vi inte 10 000? -Ge mig snubben först.
-Jag gillar inte det här. -Jag gillar inte ditt tryne.
Ta det lugnt!
Inte ska vi bråka om 5 000. Ser du telefonen där?
Nu är klockan 18. Exakt klockan 19.15 lyfter du på luren.
Då får du adressen till din turist. Lilla gullunge.
Idiot!
Vad har hon med sig? Det är ju värdelöst. Inget som passar.
Jag ska gå och ringa. Ge mig glasögonen.
Fifty-fifty.
Okej.
Jag tror det är bäst att en av oss tar av sig glasögonen.
Stilla!
Kassaskrinen.
Har du barn?
Ställ det där.
Jobbar din fru också? Väntar hon på dig?
Stäng dörrarna!
Kör!
Du har blivit blåst på 5 000.
Hej då, grabben.
Vad fan gör han? Vi kommer för sent.
Var är konserten? Vi kan åka i förväg.
Lugn, han måste nog bara ta hand om någon småsak.
Där är han.
Förlåt, mina vänner.
-Vi blev skitskraja. -Förlåt, då.
Vart åker vi?
Ingenstans. Det är här vi ska spela.
Driver du med oss? Det här är väl ingen konsertlokal.
Ska vi packa upp?
Vilka skräpmöbler!
Tack.
Det har skett ett rån på pendeltågsperrongen.
-Och? -Inget.
-Måste jag ge dig lov att gå dit? -Nej.
-Gå, då! -Ja, då går jag.
-Vad tänker ni göra med Fred? -Fred retar gallfeber på mig.
Hitta honom och släpp ut honom i friska luften. Det kan han behöva.
Vi har fått bekräftat att det har skett ett rån.
Jag kanske ska förhöra resenärerna... ?
Lite initiativ, om jag får be. Sätt in kravallpolis i tunneln.
-Tack för allt, kommissarien. -Det är inte klart.
Fyll i förnamn, efternamn. Beskriv det förlorade.
Och ge mig en fin underskrift.
-Var är de andra? -I logen.
-Är ni inte underrättade? -Om vad?
Konserten är inställd.
-Har de inte sagt det? -Var är M. Lemoine?
Vi kan spela gratis, men man behandlar inte folk hur som helst.
Nej, det var precis det vi tyckte, M. Lemoine och jag...
Här får ni för besväret.
Vi ber om ursäkt.
-Var är M. Lemoine? -Är du dum?
ldag lyssnar du bara så får du börja i morgon.
-Är det bra så? -Vänta!
-Kan jag skriva en check? -Det går så bra.
Ge järnet.
Får jag fråga dig en sak?
Älskar du mig lite grand?
Jag ringer dig sen.
Vi vill speciellt tacka Etienne CHICOT